Auzi, ce cauți în pat cu nevastă-mea?
- A zis că e văduvă! - 'Neața.
Foarte amuzant, Jack. Foarte amuzant.
- Ai de gând să mănânci? - Da.
- Vrei un cântec? - Nu.
Sunt faimosul Dan Sinclair
ce arma mi-o încarc.
Călăresc și împușc și jefuiesc bogații cu prietenul meu Jack
și Hogan. Hogan se crede tare deștept,
dar multe îi lipsesc.
Iar Jack e urât ca fetele și deseori vrea să sărute.
Ei bine, trăsurile alea nu se jefuiesc singure.
Vizitiu!
- Știți cum merge. Ridicați mâinile! - Nu avem bani cu noi.
Atunci n-o să te superi dacă deschizi cufărul, nu-i așa?
- Nu fi prost. Ești depășit. - Două pistoale împotriva unei puști?
- Cred că șansele sunt juma-juma. - Numai că eu vin mereu cu ajutoare.
Apropiați-vă, oameni buni. Știți cum merge treaba.
Monede, bijuterii, orice are valoare. Nu le ascundeți acum.
Minunat. În sac, domnule. Foarte frumos colier.
- Nu merită efortul. - Aici sunt lefuri.
- Ce-o să spun nevestei și copiilor? - Spune-le că ai primit o mărire.
Nu uita ceasul acela frumos, domnule.
Vei fi spânzurat pentru asta!
- Ce faci? - Scuză-mă.
Nu primesc ordine de la tine.
M-am săturat să mă ascund mereu după masca asta.
Mă cheamă John Hogan! Spune-mi numele.
- Spune-l! - Hogan.
- Domnul John Hogan. - Lasă pistolul.
Îți e teamă? Murdăriți-vă cu puțin sânge, băieți.
Nu mai merge jefuitul trăsurilor. Fiecare om și câinele lui o fac.
Dacă vrei să fii faimos... trebuie să omori un om.
Îmi place să fiu nimeni și prefer să rămân așa.
Dacă trebuie să te împușc, am s-o fac.
- Ai ceva de spus? - Nu.
Nu mă lăsați să vă împiedic să vă omorâți între voi.
Trebuie să plecăm.
- Încotro, Jack? - La stânga. La dreapta!
NELEGIUIȚII Sezonul 1 Episodul 1
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks www.sous-titres.eu & Szaki
Ce să fie, Jack? Femei sau cărți?
- Amândouă îți iau banii. - Am venit pregătit.
Dan! Dan!
- Cum spuneai c-o cheamă? - Katie.
Katie!
Cine-i Katie? Eu sunt Alice!
Porcule!
- Amuzant, foarte amuzant. - Da, da, da.
Așa, amice. Bun băiat.
- Mick. - Jack.
- Speram să nu te mai văd niciodată. - Iartă-mă că te dezamăgesc.
Azi dimineață a fost jefuită o căruță din Goulburn pe drumul din vest.
- Știi ceva despre asta? - Nu.
- Acum citești în palmă? - Unul din ei a fost împușcat în mână.
Nu trebuie să fiu țigan să-ți văd viitorul, Jack.
Laț... trapă deschisă.
Orașul are un nou șef de poliție.
Lucrurile vor sta altfel pe-aici.
Se spune că ați făcut curat în Castlemaine.
Și în bârlogurile din jurul Golden Point.
Ați potolit bețivii, ați alungat năpasta tâlharilor.
- Se spune că rezolvați totul. - Dacă mi se permite s-o fac cum știu.
În sfârșit cineva nou în oraș!
- Administratorul Fuller, presupun. - Fiica mea Emelia.
- Încântat să vă cunosc. - Și eu.
Sper să nu vă săturați de noi prea curând.
Emelia crede că Hopetoun este plictisitor și fără viață.
Mă înșel?
Amber și-a aruncat potcoava. O duc la potcovar.
- Din nou? - Mă bucur că v-am cunoscut.
Așa, băieți. Hai să vedem culoarea gologanilor. Argintul e bun.
Dar aurul e mai bun.
- Salut, Jack. - Salut, Bill.
- Ce să fie? - Whisky.
Ei cred că sunteți duri?
Am jefuit mai multe bănci, am omorât mai mulți oameni
decât vi s-a spus vouă că nu sunteți buni de nimic.
- Nu beau cu păgânii. - Am noroc.
- Stau în cârciumă. - Iau eu asta.
- Mi l-ai adus mie, nu-i așa? - E aurul meu.
- Dă-l înapoi. - Zău? Obligă-mă.
- Am să tai coada șobolanului. - Dă-i omului aurul înapoi!
Hai, băieți, simt că norocul mă favorizează.
Ce-ar fi să rezolvăm ca între bărbați?
Iată partea ta. Acum îți ceri scuze și îi dai aurul înapoi.
Cu plăcere.
Jack!
Destul! Ieșiți din cârciuma mea!
- Mă bucur să te văd, Bill. - Jack.
Trei potcoave a aruncat în patru zile. E pe cale să fie record.
- Poate nu știi meserie. - Poate o călărești prea din greu.
Sau...
- Ce? - Nu...
- Ce-i? - Potcoava se pierde intenționat.
- Ce vrei să spui? - Vezi asta?
Se pare că cineva a crestat-o. Poate cu o mică unealtă.
- De ce-ar face așa ceva? - Habar n-am.
Dar sunt foarte recunoscător.
Afacerile îmi merg bine.
- Cine e băiatul acela, sergent? - Conrad Fischer, ucenic potcovar.
Treci pe la crâșme. Vezi cum stau cu autorizațiile.
Nu e treabă pentru militari și funcționari?
Nu mai este. Îi găsești pe cei fără autorizație și le dai foc la coșmelii.
- Cine deține băcănia? - Mary Barrett.
Isteață femeie de afaceri. Are crâșma, măcelăria și conduce un bordel.
Tot ce-i trebuie unui tâlhar la drumul mare. Așa...
- Vrei să te țin de mână? - Nu, domnule.
Ruby, de câte ori să-ți spun să iei banii mai întâi?
Dar a zis că se însoară cu mine.
- Noapte bună, Ruby. - Noapte bună, Mary.
- Ieși sau chem jandarmii. - Baftă.
Sunt toți beți de la whisky-ul tău botezat.
Ce vrei?
Tu ce crezi?
Pentru că m-ai făcut să mă îngrijorez. Am crezut că ești mort.
- Ți-am adus ceva. - De unde l-ai furat?
Crezi că mă poți cumpăra cu fleacuri?
Nu pot trăi așa, Jack.
- Fără să știu dacă ești în viață. - Am planuri pentru noi.
Nu va fi așa pentru totdeauna.
- Nu există tâlhar bătrân. - Atunci să nu mai pierdem timpul.
O lună întreagă, Jack. Nici măcar o vorbă.
Ce vrei de la mine, Mary? Vrei conversație?
- Voi doi, la etaj. - Da, domnule.
- Ești mort, Jack. - Tom, ce faci...
- Jandarmi. - Stai aici cu Jack, Tommy.
Îmi pare rău, amice.
- Verificați fiecare cameră, flăcăi. - Ce se petrece?
Căutăm un tâlhar, doamnă.
Pe fereastră.
Te-am prins!
Domnul Hogan. Domnul John Hogan.
Mă cheamă Smith.
Te-ai dat peste cap să te asiguri că-mi amintesc numele tău.
Ca să nu mai vorbim de față.
Îți aparține. L-ai uitat pe drumul de vest.
Ia-l.
E încărcat. Ia-l!
Acum poți să pleci. Dar promiți să nu te mai întorci în Hopetoun.
Da. Promit.
Pleacă. Du-te.
Stai pe loc!
El l-a ridicat primul. Ați văzut cu toții.
- Se vede fumul de la o poștă. - Bine că nu ești polițist.
- Fierbe cafeaua? - Am rămas fără zahăr.
O să pun niște rom în ea.
Am auzit niște bețivi pălăvrăgind azi noapte.
Gordo spune că astăzi vine o căruță din Goulburn,
plină cu aurul reginei. E vorba de pradă mare, Jack.
- Și bine păzită, Dan. - Se vorbește că noul administrator
și-a adus toți oamenii cu el și cazărmile din Goulburn sunt goale.
Dacă reușim lovitura asta, vom fi aranjați pentru multe luni.
Știți cum merge. Ridicați mâinile.
Ești surd, bătrâne? Am spus să ridici mâinile.
- Întotdeauna vin cu ajutoare. - Și eu.
Fugi!
Să-mi salvezi viața...a fost cel mai prostesc lucru.
Dă-i drumul. Încearcă-ți norocul.
N-o face, Jack.
Arestați-i.
Privește partea bună, Jack. Mai rău de atât nu poate fi.
- Un rezultat bun. - E un început.
Sunt tâlhari care fac jaf în tot districtul.
Odată ce se duce vorba, nici Robert Dale nu se mai apropie de Hopetoun.
Excelentă treabă, Fuller. Vorbim mai târziu.
- Ați reușit să-i puneți potcoava? - Da, domnule administrator, am reușit.
- Spune-mi Francis. - Francis să fie.
- Și da, problemă rezolvată. - Bun.
Poate mă sfătuiești, Emelia.
Există vreun loc în Hopetoun în care se poate mânca?
Nu. Va trebui să mergi la Sydney pentru o masă decentă.
- Va trebui să mă întorc curând. - Norocul tău.
Poate vrei să mă însoțești.
Îmi pare rău, Francis...
domnule Fuller, dar în prezent am o relație cu un tânăr.
Nu e oficial, dar eu sper să fie.
- Îmi pare rău. - Înțeleg.
- Mary. Bună. - Bună, Mick.
- Ce pot face pentru tine? - Aș vrea să-l văd pe Jack.
Într-o oră vine furgonul să-l ducă la tribunalul Goulburn.
Vă las cinci minute.
Mary.
Îmi pare rău, dar trebuie să...
Suntem într-un loc vesel.
Și tocmai am prins un careu. Suntem înconjurați de femei frumoase.
- Mary! - Bine, e și Mary acolo.
- Jack! - Mary...e aici.
Dan...
Așadar...ăsta e marele tău plan?
Nu chiar.
Nu vin la Goulburn, Jack. Nu vreau să te văd spânzurat.
N-o să fiu spânzurat. N-am omorât pe nimeni.
Cel mult zece ani de muncă grea.
Trebuie să mă gândesc la Tom.
Am avut dreptate. Nu există tâlhar bătrân de drumul mare.
Am văzut și trăsuri mai dichisite pe vremea mea.
- Dar dacă își face treaba bine... - Haide!
- Mișcați. - Și nu mișcați.
Stați complet nemișcați. Nu mișcați.
Se pare că lui Hogan i s-a împlinit în sfârșit dorința. E faimos.
- Pune-l cu ceilalți infractori. - Nu poți face asta.
- N-am greșit cu nimic. Ce-am făcut? - Ești hoț de cai.
A fost găsit acasă la tine. Aparține unuia din oamenii mei.
- N-am văzut calul ăla în viața mea! - Spune judecătorului.
- În Goulburn. - Nu pot să merg la Goulburn.
O să fie amețit.
- Să plecăm la drum. - Nu. Rămâi cu oamenii la secție.
- Răspund de transportul prizonierilor. - Nu astăzi.
Mi s-a spus că ai... un trecut cu Jack Keenan.
Făceați tot felul de nebunii împreună.
- A fost demult. - Nu contează.
Când ai făcut baie ultima oară?
De la tine vine, tu puți așa.
Ce caut aici?
- N-o să scapi de ele. - Nu e corect. N-am furat calul.
- Jur! Sunt nevinovat! - Toți suntem.
Cum te cheamă?
- Conrad. - Ești ucenicul potcovarului.
- Eu sunt Jack. El e Dan Împuțitul. - Doar Dan.
- Unde suntem? - La o oră de Hopetoun.
- În drum spre Goulburn. - Privește partea bună.
Mai rău de atât nu poate fi.
De ce ne-am oprit?
Destul pentru voi, băieți.
- De ce ne-am oprit? - Să vă dezmorțiți picioarele.
- Stai jos. - De ce?
- Trebuie să ies de aici. - Am apă rece pentru voi, prieteni.
Cred că sunteți însetați.
Trebuie să beau ceva.
- Am spus să așteptați! - Ia lanțurile.
Au legat ușa cu lanțurile.
- Eu zic să-i împușcăm printre bare. - Genial, domnule Clark.
Și-i explici tu judecătorului de ce e furgonul plin de găuri de glonț?
Idiotule! Vom aștepta să iasă!
Acum ce facem?
Auzi ceva?
Poate au plecat.
- Vrei să testezi teoria? - Nu sunt gata să mor.
Mai am atâtea de făcut. E o fată în oraș căreia nu i-am spus ce simt.
- Cine-a zis ceva de murit? - N-are nicio legătură cu moartea.
Îl vezi pe Jack? O să facă un plan să ne scoată de aici.
Nu-i așa, Jack?
La o parte.
Încearcă să sperie caii ca s-o ia la fugă.
- Frâna e trasă? - Și blocată.
Atunci pot să bată până îi ia dracul.
Ăsta e planul tău?
Nu știu...
La dracu!
- Podeaua. - Am scăpat colierul printre scânduri.
Au întărit pereții și acoperișul,
dar nu podeaua. Lemnele sunt doar bătute în cuie.
Dan, dă-mi cureaua ta. Repede.
Jos cureaua.
Continuați să bateți. Mult zgomot.
Continuați. Bateți.
Plecați, cailor!
Nu putem să ajungem la frână de aici.
Unul dintre noi trebuie să se bage dedesubt.
- O fac eu. - A durat prea mult.
- Clarke! - Da, domnule!
Nu-mi pasă cum o faci, dar deschide ușile alea. Acum!
Împușcați-i! Împușcați-i!
Sari!
Haide!
Sari.
Jack!
La dracu!
Am să explic poliției. Evident că a fost o neînțelegere.
Nu e nicio neînțelegere. Pentru un motiv anume, Fuller vrea să mori.
- Sunt doar un potcovar. - Poate Fuller are ceva cu potcovarii.
Am ajuns.
- Ce înseamnă ajuns? - Ai să vezi.
- Căpitane. - Jack.
- Căpitane. - Daniel.
- Ce cauți aici, Jack? - Avem nevoie de niște arme.
- Ce e cu păluga? - Fă cunoștință cu căpitanul Gunpowder.
De precizie. Calibrul 54.
Încărcător cu culată.
Enfield. Calibrul 57.
Încărcare pe gura țevii.
Nu la fel de frumoasă, dar credincioasă ca un câine.
Nu! Nu-mi atinge șarpele.
Pistoale.
Colt. Pistol de cingătoare.
Remington. Trage 86 plumbi cu 30 de metri pe secundă.
Așa, Jack. Hai să vorbim de lovele. Câți bani ai de cheltuit?
Nimic.
Dar am o propunere de afaceri.
Un procent din lovitura următoare.
Lefurile jandarmilor. Se plătesc în ultima zi a fiecărei luni. Mâine.
Înseamnă că diseară banii vor sta în siguranță în secție.
Cea mai stupidă idee pe care am auzit-o.
- Nu ne vor aștepta. - Sigur că nu.
- Pentru că e o misiune sinucigașă. - N-au mai fost plătiți de trei luni.
Până la apus vor fi mangă. Nu vor ști ce i-a lovit.
Mă bag. Vreau 30%.
- Du-te! - Cineva trebuie să arunce seiful în aer.
Îi dai explozibilul papagalului ăsta? Sau cum?
Îl deschide Goliat cu mâinile goale?
Eu nu. Nu mă bag în asta. Nu sunt tâlhar.
- Doar potcovar. - Păi atunci se schimbă treaba.
- Vreau 50%, Jack. - Dacă spargi seiful, ai o treime.
- 48. - 35.
- 40. - 38.
S-a făcut.
Dan? Putem da lovitura cu tine sau fără.
- Ești nebun. - Au vrut să ne împuște ca pe câini.
- N-a fost nimic personal. - N-a fost personal?
Am să regret.
- Încă una, Mick? - Trece-o la mine și-ți plătesc mâine.
Nicio problemă, Bill. Asta e din partea casei.
Fuller o să-l prindă mai devreme sau mai târziu.
Am făcut asta. E pentru Tom.
Spune-i că e de la mine.
De ce te uiți așa la mine? Crezi că e vina mea?
Îți spun ceva. Dacă-i mai văd pe lașii ăia vreodată...
- Ce faci? - Scoateți un sunet și va fi ultimul.
- Seiful e de calitate. - Va fi o problemă?
S-ar putea să fie nevoie de mai mult explozibil.
Unde este? Unde este Conrad?
Mort. Sau va fi în curând.
Trei prizonieri neînarmați împotriva polițiștilor cu experiență.
- Vreți să-mi spuneți cum au scăpat? - I-am subestimat, dar nu se va repeta.
Sigur că nu. Acum sunt aproape de Victoria.
Se potrivesc perfect acolo. O gașcă de sălbatici.
Știu că ești acolo.
Arată-te.
- Puneam o potcoavă. - Fuller vrea să te omoare.
- N-am furat calul acela. - Știu.
- Cred că Fuller ți-a înscenat furtul. - Dar de ce?
Acum e aici. Dacă te vede...
Plec la Ballarat. Încerc să sap acolo. Să găsesc ceva aur... devin bogat.
- Emelia, sunt înăuntru! - Pleacă.
Să-mi scrii.
Un jaf bun e un jaf rapid.
- Te descurci? Îți arăt eu... - Gura!
Termin când termin, nici o secundă mai devreme.
Nu fi așa țâfnos.
Ajutor!
Mai strigă o dată.
- Ce s-a întâmplat? - Cred că avem companie.
Nu, îi saltă pe bețivi.
În mod sigur nu vin aici.
În mod sigur nu intră.
- Și dacă intră? - S-ar putea să pună întrebări.
Cea mai proastă idee dintotdeauna.
La trei. Unu.
- Doi. - Fuller!
Ai încercat să mă omori. N-o să scapi, îți promit.
Luați-vă caii!
Hai să-l aruncăm în aer și să ieșim de aici.
Mai bine vă ascundeți.
La dracul!
- Uite 38%. - Haideți la căpitanul Gunpowder.
- Mai cumpără-ți animale împăiate. - Nu le cumpăr.
- Le omor. Le împăiez singur. - Frumos.
- Ce-i asta? - Partea ta. Ai câștigat-o.
- Îți trebuie curaj să te iei de Fuller. - Vă spun, nu sunt tâlhar.
- Da, da. - Sigur.
- E o ocupație periculoasă. - Ia-i, Conrad.
Te ajută la săpături. Echipament și autorizație.
- Să începi acțiunea. - Mulțam.
Nu vă faceți prea comozi. Am treabă.
Eu o iau pe aici.
- Să iau o căruță spre Ballarat. - Când devii bogat...
- ...să nu uiți cine-ți sunt prietenii. - A fost o plăcere.
Potcovarule.
Căutați de poliție, nu?
Nu ne putem întoarce o vreme în Hopetoun.
- Poți să privești partea... - Nu, Dan!
De câte ori spui că nu poate fi mai rău, întotdeauna este.
M-aș putea ascunde o perioadă la Stanley.
Există mereu câte un joc la crâșmă. Poate vrei să vii.
- Nu, Dan. - Am să călăresc.
- Eu am să mă gândesc. - Nu gândi prea mult.
Ne vedem în câteva zile.
- La Stanley. - Bun.
Ai camera ta.
Johnny.
- Poftim. - Mulțumesc foarte mult.
Te iubesc.
- Te descurci frumușel, Shawn. - Nu mă pot plânge, Jack.
În episodul următor...
Îl cunoști pe Jack. În niciun caz nu putea face așa ceva.
Credeți că îl cunoașteți pe Jack Keenan!
Credeți că e om bun. O familie întreagă.
- Măcelărită! - Jack n-ar fi făcut așa ceva!
Nu pot să plec. Trebuie să aflu cine a omorât familia Ryan.
Vrei să faci dreptate?
Sau vrei doar să te răzbuni?
Ar fi aproape imposibil ca cineva să ne dea de urmă aici.
- V-am înconjurat! - Chiar așa, Jack?
Ține mâinile la vedere.
Dă-mi o armă.
Hai odată!
- Ce-am pierdut? - Nu cine știe ce.
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro